- Godmorgen. - Godmorgen, madame.
- Godmorgen. - Hej.
Ny levering. Jeg er sikker på at du fik nogle gode bøger dér.
Fik dig endelig!
Ikke første gang, du har stjålet fra mig, er det, min lille tyv?!
- Hm? Hurtig, tøm dine lommer. - Det gør ondt på mig!
Tøm dine lommer, eller jeg kalder på Stations Inspektøren.
Gør som jeg siger!
Ooh, ooh, ooh, ooh.
Hvad laver du med alt dette?
- Også den anden. - Der er intet i den.
Hvor er Stations Inspektøren?!
Spøgelser.
Har du tegnet disse tegninger?
Hvor har du stjålet den?
- Jeg har ikke stjålet den. - Du er en tyv og en løgner.
- Skrub af med dig. - Giv mig min notesbog!
Det er ikke længere din notesbog!
Det er min notesbog, og jeg gør med den hvad jeg vil! Måske jeg bare brænder den!
- Nej! - Så fortæl mig, hvem der lavede tegningerne!
Skrub af med dig, din lille tyv!
Hvorfor er du her stadig?
- Afsted! - Maximilian, hører du en ugerning?
Tyveri? Korruption? Afsted!
Undskyld, undskyld mig! Ud til siden!
Ud til siden! Fortov!
Flyt jer, flyt jer!
Gå til side!
Hvad?!
- Ah! En ulv!
Flyt jer, flyt jer! Ah!
Værsågod.
Flyt jer!
Stop det barn! Pågrib ham!
Monsieur Frick!
Hej! Gå til side!
Whoa!
- Flyt jer! - Whoa!
- Flyt jer!
- Undskyld mig!
- Sir, flyt Dem!
Forbandelse!
Oh! Nej! Stop toget!
Stop toget! Whoa!
Hjælp! Hjælp! Assistance!
Oh! Stop det, stop toget!
Flyt bagagen! Flyt bagagen!
Ohhh! Oh! Nej!
- Åh, min Gud! Jeg er ked af det
Jeg er ked af det.
Nej, nej, nej. Det var meget, meget dårligt.
Jeg ved du er der.
Hvad er dit navn, knægt?
Hugo. Hugo Cabret.
Hold dig væk fra mig, Hugo Cabret.
Ellers vil jeg tage dig med på Stations inspektørens kontor.
Han vil låse dig inde i sin lille celle,
og du vil aldrig komme ud, du vil aldrig komme i skole,
du vil aldrig blive gift og få dine egne børn
til at tage ting der ikke tilhører dig.
Giv mig min notesbog tilbage.
Jeg tager hjem og brænder din notesbog.
- Du kan ikke brænde min notesbog. - Og hvem kan stoppe mig?
Åh, du ser så kold ud.
Jeg er meget varmt. Han gjorde mig virkelig ked af det.
- Hvem gjorde dig virkelig ked af det? - Den knægt.
Hvem er du?
Din bedstefar stjal min notesbog.
Jeg må se at få det tilbage før han brænder den.
Papa Georges er ikke min bedstefar.
Og han er ikke en tyv. Du er tyven.
Du er intet andet end en ...
en skurk.
- Du bliver nødt til at gå. - Ikke uden min notesbog.
Hvorfor har du så hårdt brug for den?
Det kan jeg ikke fortælle dig.
Er det en hemmelighed?
- Ja. - Åh, godt, jeg elsker hemmeligheder.
- Fortæl mig det med det samme. - Nej.
Tja, hvis du ikke vil fortælle mig det, så er du nødt til at gå.
- Ikke uden min notesbog! - Shh!
Jeg vil få problemer.
Bare gå hjem.
Okay.
Jeg vil sørge for at han ikke brænder din notesbog.
Gå nu.
Hvad er det?
Det kaldes en robot.
En RO ... En robot?
Jeg fandt ham forladt på loftet på museet.
Hvad gør han?
Han er en optrækkelig dukke, ligesom en musik-boks.
Dette er den mest komplicerede jeg nogensinde har set ... endnu.
Ser du, denne her ...
denne her kan skrive.
Det må være lavet i London.
Hvor mor var fra.
Hun var fra Coventry, men hun ... flyttede til London.
Tryllekunstnere brugte maskiner som denne da jeg var dreng.
Nogle gik, nogle dansede, nogle sang.
Men hemmeligheden var altid i urværket.
Huh, se det her.
Kan vi fixe ham?
Åh, jeg ved det ikke, Hugo.
Han er slemt rusten.
Og finde reservedele som passer vil være meget vanskeligt.
Selvfølgelig kan vi fixe ham.
Vi er urmagere, er vi ikke?
Men kun når jeg er færdig mit arbejde i butikken
og på museet,? hmm Forstår du det.
Vi sætter denne tilbage. Hold den bare stille ...
Perfekt.
Du kan se dette? Et andet problem.
Et andet mysterium.
Det gør dig glad.
Mmm. Et nøglehul i form af et hjerte.
Desværre, har vi ikke nøglen.
Jeg fixede gearet og ...
Onkel Claude.
Der var en brand.
Din far er død.
Pak dine ting, hurtigt. Du kommer med mig.
- Hurtigt!
Du vil være min lærling, og du vil bo med mig på stationen.
Og jeg vil lære dig, hvordan man tager sig af urene der.
Disse lejligheder blev bygget for dem som kørte stationen for mange år siden.
Men alle har glemt at de er her.
Din seng er i hjørnet, derovre.
Se nu at få noget søvn. Vi starter arbejdet kl. 5:00.
Åh ...
- Hvad med skolen? - Du er færdig med skolen!
Der vil ikke være tid til det når du er i disse bygninger.
Hugo, uden mig, ville du være på børnehjemmet.
Ah, tiden ...
- Min tid er ... 60 sekunder i et minut.
Tres minutter i en time.
Tid er alt.
Alt.
Ah, tid, tid, tid ...
OK.
Åh, hej.
- Jeg tænkte bare ...
- ... temmelig fin joke.
- Ah, ah, ah!
Åh, åh!
Stop det! Nej, Schatzi! Stop det!
- Oh! - Nej, nej, nej, nej!
Kom tilbage!
Bliv stående! Han er bare en lille lille hund.
Vær forsigtig! Du har trådt på ham!
Gør ham ikke fortræd!
- Godmorgen! - Morgen, skat.
Hej, hvordan har du det?
God morgen, sir. Kan jeg hjælpe dig med noget?
Jeg tager dem.
Jeg tænkte, jeg kunne træffe dig i dag.
Jeg har brug for min notesbog.
Hvorfor har du så hårdt brug for den?
For at hjælpe mig ...
med at fixe noget.
Gå din vej.
Gå nu bare væk.
Vent! Hey!
- Undskyld, Jeg. .. - jeg så.
- Græder du? - Nej.
Stå stille.
Hør nu, der er intet galt med at græde.
Sydney Carton græder. Og Heathcliff, også.
- I bøgerne, græder de hele tiden. - Jeg kan gøre det.
Jeg har brug for at tale med dig. Det er temmelig vigtigt, men ...
men ikke her. Vi er ...
for udsatte her.
- Kom. - Hvor skal vi hen?
Bare til det mest vidunderlige sted på jorden.
Det er Neverland og Oz og ... Treasure Island alt sammen i et.
- Godmorgen, Monsieur Labisse.
Ah, Isabelle.
Må jeg præsentere for Dem Monsieur Hugo Cabret,
en meget gammel og kær ven.
Monsieur Cabret.
Hej.
Nå, tak for det.
Jeg tror, ??jeg er blevet forelsket i David Copperfield. Fotografiet?
- Bagerste hjørne, venstre, øverste hylde. - Tak.
Hør her, hvad er så vigtigt?
Papa Georges har stadig din notesbog.
Han brændte den ikke. Det var bare for at narre.
- Hvorfor? Det ved jeg ikke.
Alt jeg ved er at den notesbog gjorde ham meget vred.
Og han og Mama Jeanne var sent oppe mens de snakkede om den.
Jo, ser du, jeg tror, ??han græd.
Hvorfor hjælper du mig?
Fordi dette kan være et eventyr.
Og jeg har aldrig oplevet et før ...
udover i bøgerne, altså
Og jeg synes, vi skal være meget ...
hemmelige.
OK.
Forresten, er mit navn Isabelle. Vil du have en bog?
Monsieur Labisse lader mig låne dem, og jeg er sikker på at jeg kunne låne en til dig.
Nej.
Kan du ikke lide bøger?
Nej .. Nej, jeg kan.
Min far og jeg plejede at læse Jules Verne sammen.
Nå, kom nu.
Hvordan får jeg min notesbog tilbage?
Joh, jeg tror, ??du skal stille dig op foran ham.
Og fortæl ham ikke, at vi talte sammen.
Jeg vil hjælpe dig, hvis jeg kan.
Vær standhaftig.
Gå din vej.
Fix den.
Jeg sagde, fix den.
Jeg ved, du har stjålet ting fra butikken.
Du kan lige så godt bruge dem du har ikke stjålet endnu.
Giv mig min notesbog.
Du har lidt af et talent.
Men du bliver nødt til at bevise, at der er mere i dig end at være en tyv.
- Du kan tjene din notesbog. - Hvordan?
Kom til butikken hver dag.
Jeg vil beslutte, hvor længe du skal arbejde for hver ting, du stjal.
Og det vil være op til mig at beslutte, hvornår ...
du har tjent din notesbog, hvis nogensinde.
- Jeg har allerede et job. - "Tyv" er ikke et job, knægt.
Jeg har et andet job. Men jeg kommer, når jeg kan.
Du begynder i morgen. Gå så din vej.
Jeg vil begynde nu.
Ikke den der, den anden.
Er det dit kort?
Hvor er det?
- Lille mand.
- Ah!
Hvor er dine ansvarlige voksne? Svar mig!
- Har ikke nogen. - Har du nogen forældre?
- Nej! - Fremragende.
Det er lige til børnehjemmet med dig, er det ikke?
Hvad lavede du da du kiggede i den mands flaske?
Var det din ... Var det din flaske?!
og var det din papirpose?
Var det din papirpose? Det står helt klart ...
Ja, Gustave Dasté her. Ja, Officer, endnu en forældreløs.
Um, ulovligt ophold og tyveri denne gang.
Hans hånd var nede i en papirpose med det forsæt
- at fjerne posens indhold.
Formålet med hans tyveri? Et wienerbrød.
Vær stille!
Hold ... Hold op med at snøfte, dit lille kræ,
- Med dine beskidte lille næver.
Nej, selvfølgelig talte jeg ikke til dig.
Jeg har kun den højeste respekt for dig. Vær nu venlig.
Nej, det var ikke en kommentar om din hustru.
- Det er absurd.
Jeg har ikke hørt nogen af ??disse rygter. Nej, jeg var ikke klar over det.
Nå, jeg er sikker på at hun vil vende tilbage.
- Kom nu, dit lille skadedyr.
Så her er den lille wienerbrøds tyv, øh?
- Dette er den ene. - Hvem er en lille strudel tyv så?
Undskyld for det med din kone.
Hvad synes du jeg skal gøre ved hende?
- Hvad? Med hvad? - Hun forlader mig.
- Oy!
- Hey! Kom! - Godt forsøgt.
Gå nu, kom derind!
- Tror du, det er mit? - Hvad?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Hun venter et barn, du ved.
- Selvfølgelig er det dit? - Hvis ellers skulle det være?
Selvfølgelig er det dit. Hvornår er sidste gang du havde noget at gøre med hende?
- Uh ... - Noget tidspunkt sidste år?
- Nej, det tror jeg ikke. - Meget mistænksomt, så.
Hvis du skulle se hende, så ...
Oh. Er du sikker på du vil have hende tilbage?
Åh, ja, ja. Jeg elsker hende meget højt.
Klar? En, to, tre!
- Perfekt.
Robin Hood. Jeg så denne film.
Med Douglas Fairbanks. Så du den?
Jeg har aldrig set en film.
- Hvad? - Er det ikke forfærdeligt?
Du har aldrig set en film? Aldrig nogensinde?
Papa Georges vil ikke give mig lov.
- Han er meget striks med det. - Jeg elsker film.
Min far tog mig altid med på min fødselsdag.
Hugo ...
er din far død?
Jeg vil helst ikke at tale om det.
Isabelle ...
vil du have et eventyr?
Vi kunne få problemer.
Det er hvordan du ved, det er et eventyr.
- Hvordan kom i to rotter ind her?!
Kom!
Og jeg vil ikke se jer her igen!
Hvorfor vil Papa Georges ikke lade dig gå i biografen?
Det ved jeg ikke. Han sagde det aldrig.
Jeg vil vædde på mine forældre ville have givet mig lov.
Hvad skete der med dem?
De døde ... da jeg var en baby.
Men Papa Georges og Mama Jeanne, er mine gudfadere,
så de tog sig af mig.
De er meget rare, med alt, undtagen biografen.
Min far tog mig med i biografen hele tiden.
Han fortalte mig om den første han nogensinde så.
Han gik ind i et mørkt rum, og på en hvid skærm,
han så en raket flyve ind i øjet på manden i månen.
- Den gik lige ind - Virkelig?
Han sagde, at det var ligesom at se sine drømme midt på dagen.
Biografen var vores særlige sted ...
hvor vi kunne gå og se noget og ...
så savnede vi ikke min mor så meget.
Du tænker meget på ham, gør du ikke?
Hele tiden.
Hugo, øh ... hvor bor du?
Der.
Min onkel lærte mig hvordan man passer urene.
Så jeg bliver bare ved med at gøre det.
Måske han kommer tilbage en dag, men jeg tvivler på det.
Er du ikke bange for at nogen vil finde ud af?
Ikke så længe urene holdes i gang og ingen ser mig.
- Optræd naturligt. - Hvad?
Bare bliv ved med at gå. Optræd naturligt.
Hvordan skal jeg optræde nu?
I to, stop!
Kom her.
Goddag, monsieur. - Hvor er jeres forældre?
Jeg arbejder hos min Papa Georges i legetøjsbutikken.
Du har sikkert set mig der før.
Og dette er min fætter fra landet. Hugo
Du bliver nødt til at tilgive ham.
Han er ganske ... enfoldig. Dum, virkelig.
Stakkel.
Det ser ud til Maximilian ikke kan lide dit udseende, lille mand.
Han bliver forstyrret af din fysiognomi.
Han bliver ked af at se dit ansigt.
Hvorfor kan han ikke lide dit ansigt?
Eh?
Nå, måske kan han lugte min kat.
Christina Rossetti er hendes navn, efter forfatterinden.
Vil du have mig til at recitere?
Mit hjerte er som en sangfugl
Hvis rede er i vandet faldet
Mit hjerte er som et æbletræ
Hvis grene er bøjet af tungt frugt ...
Okay, okay. Jeg kender resten.
Det er nok poesi for i dag.
Jeg elsker poesi, især de digte af Chris ... tina.
- Rossetti. - Hun er ... ja.
Hun er en af ??mine favoritter. Jeg ved det er Rossetti.
Jeg elsker poesi, bare ... ikke her på stationen.
Vi er her for at enten komme på tog eller stå af dem.
Eller arbejde i forskellige butikker, er det forstået?
- Ja, sir. - Se dig for.
Gå nu, gå.
Klodset?
Nu, da jeg lige har reddet dit liv,
hvad så om at lade mig se dit skjulte tilholdssted?
- Mit hvad? - Hvor du bor, i bygningen.
Jeg er nødt til at gå nu. Jeg har ting at gøre.
Hold op!
Du har set mit hus. Er det ikke på tide, at jeg så dit?
Efter alt, er jeg din eneste ven.
Du er ikke min eneste ven.
At være gådefuld klæder dig virkelig ikke.
- Hvad er du ude på? - Jeg bliver nødt til at gå.
Jeg skulle aldrig have forladt stationen til at begynde med.
Hugo!
- Hvor har du den fra? - Kommer ikke dig ved.
- Jeg har brug for den. - Til hvad?
Jeg har bare brug for den.
Ikke medmindre ...
Ikke medmindre du fortælle mig hvorfor.
Kom.
Det er glimrende. Jeg føler ligesom Jean Valjean.
Åh, det er superlativ.
Hvad er det?
Det er en robot.
Min far var ved at fixe den ... før han døde.
Hvorfor skulle min nøgle passe ind i din fars maskine?
Han ser trist ud.
Jeg tror, ??han bare venter.
På hvad?
På at arbejde igen.
At gøre, hvad han er lavet til at skulle gøre.
Hvad sker der, når du trækker ham op?
Det ved jeg ikke.
Hvad er der galt?
Jeg ved det lyder dumt ...
men jeg tror, ??det vil være en besked fra min far.
Hvad for en idiot, at tro jeg kunne fixe den.
- Hugo ... - Det er gået i stykker!
Det vil altid være gået i stykker!
- Se ...
Hugo, hør nu her, det behøver ikke at være sådan.
- Du kan fixe det. - Du ...
Du forstår det ikke.
Jeg troede ...
at hvis jeg kunne fixe den, så ville jeg ikke være så alene.
Hugo!
Hugo, se! Se, den ikke færdig. Den er ikke færdig!
Den skrive ikke ...
den tegner.
Det er den film min far så.
Georges Méliès?
Det er Papa Georges navn.
Hvorfor skulle din fars robot underskrive med Papa Georges navn?
Det ved jeg ikke.
Tak.
Det var en besked fra min far.
Og nu vi er nødt til at regne det ud.
Kom.
- Kom nu. - Isabelle?
Mama Jeanne, vi ... Vi er nødt til at tale med dig.
Det er Hugo Cabret.
God aften, frue.
Meget gode manerer ... for en tyv.
Jeg er ikke en tyv.
Hvad sker der, Isabelle?
Åh, ja, det er en forfærdeligt lang historie fyldt med omsvøb,
men kan du huske for flere uger siden, da ...
Vent!
Mama?
Åh, børn.
Hvad har du gjort? Hvor fik du det?
Du kalder mig en løgner.
Nej, barn.
En mekanisk mand tegnede det.
Har du ham?
Min far fandt ham på et museum.
Ingen ville have ham.
Vi fikserede den.
Nej, men den havde brug for min ...
min nøgle.
- Nøglen jeg gav dig. - Nej, nej, mor, han ...
Nej, nej, du tager dette væk. Kan ikke ribbe op fortiden nu.
Uanset hvad der sker, lader du ikke Papa Georges se det.
- Fortæl os, hvad der foregår. - Ud! Det kommer ikke dig ved.
I skal begge to glemme dette.
Min far og jeg, vi arbejdede hårdt på at fixe den.
Det er alt jeg har tilbage af ham.
Jeg har brug for at vide, hvad det betyder.
Vær nu venlig.
Der er ting du er for ung til at forstå.
Du bør ikke kende til sådan en sorg endnu.
- Det er Papa Georges. - Han kan ikke vide, du er her.
Stille!
Nu skal I bare tie stille. Jeg vil finde en måde at få ham ud af lejligheden.
Ikke en lyd fra nogen af ??jer.
Hun kiggede på våbenskjoldet.
Jeg har allerede søgt efter det, da jeg ledte efter din notesbog.
Jeg kigger igen. Du står vagt.
Glimrende.
- Hvor er Fizzie? - Du har lige gårt forbi hende.
Ikke på trappen? Så du ikke hende, da du gik forbi?
- Nej. - Nej? Nå, øh ...
Se.
Vi er nødt til at undersøge.
Lad mig. Jeg er højere.
- Bank på det. - OK.
Tilbage fra de døde.
Stop. Stop, Georges.
- Stop det! Dette er din skyld! - Min skyld?!
Hvad er jeg?
Intet andet end en fattig købmand! Et ødelagt optrækkeligt legetøj.
Jeg stolede dig.
Dette er, hvordan du takker mig.
Du er grusom.
Grusom.
Jeg kommer tilbage.
OK.
Tak ...
for biografturen i dag. Det ...
Det var en gave.
Beklager, Jeg. ..